- Misstänker du en 62-årig lärare? - Lägg tillbaka den!
Jag blev precis erbjuden att köpa "Call to Action".
- Jörgen Berg, advokaten? - Du kan gå.
- Jag har span på honom. - Jag misstänker otrohet.
"Dogging" kallas det. De har masker på sig.
De träffas på parkeringsplatser och så pippar de.
- Ljudspåret är fejk. - Vet du vad...?
- Vad är det frågan om? - Polisen är på väg! Vi måste dra!
Det är tomt.
Kan det vara Bert som ringde polisen?
Då hade han sagt det. Jag kan lita på honom, inte som på vissa andra.
- Då hade de varit här från början. - Vi måste härifrån!
Vi måste analysera situationen. Vi måste ha koll på läget.
Vi var ju inte förföljda. - Såg du nån efter dig?
- Nej! - Telefonerna!
Kan de inte ha avlyssnat eller spårat telefonerna?
- Jag ringde och sa att vi var sena. - Vi dumpar dem.
- Här blir riktigt jävla bra! - Nej!
Vi kan ju inte slänga i naturen!
Vad är det med er?
Vi måste tänka klimatsmart trots att vi gör det här.
Klimatsmart konstkupp, kan det vara en gemensam värdegrund?
Precis. Ekobrott. Eller hur?
- Snälla, släng dem bara. - Här, vi slänger telefonerna.
Men inte batterierna. Dem kan man ju inte spåra.
Jättebra. Jag tar det här. Jag har handskarna.
- Varför ljög ni om ljudet? - Men, du...
Vi trodde att du var expert på Vendela Klerk -
- och så tänkte vi att om du inte hör att det är fel -
- så hör ingen annan det.
Jag blev så exalterad över att ni tog "Call to Action", jag lyssnade inte!
- Jag litade på er! - Jag förstår...
- Förlåt. - Det var dumt.
- Hallå, är Cecilia Stensson här? - Nej, hon jobbar inte i kväll.
Kan du ringa henne och be henne komma hit om det går? Tack.
- Vad gäller saken? - Hon vill ta det direkt med dig.
Okej, men hälsa att jag kommer.
Ja. Hej.
- Vem var det? - Det var från sjukhuset.
- Ragnhild vill träffa mig. - Ragnhild? Gode Gud...
- Och vem är Ragnhild? - Polischefen.
- Vänta... Känner ni polischefen? - Vad ville hon?
De sa inte det. Hon ville träffa mig personligen.
Personligen? Jaha... Och vad sa du, då?
- Jag sa ja. - Varför gjorde du det?
Vad skulle jag göra? Vad skulle jag säga?
Skulle jag säga nej? Det är klart jag sa ja.
Herregud. Det kan mycket väl vara en fälla.
Tänk om de vet att det är vi. Eller jag.
Jag förstår dig på ett sätt. Vi kan inte göra nåt om de redan vet.
- Vi kan ju inte fly landet. - Jag flyr om det behövs.
Ja, du kan göra det, men Cissi och jag kan inte.
- Vi kan inte berätta varför. - Lugn.
Det var inte illa menat, men vi kan inte prata om det.
Jag åker dit, och är det en fälla så är det.
Annars så vet jag att de inte misstänker mig.
Då följer jag med. Så vet vi om de misstänker mig också.
Det är en bra plan. Ett bra test.
Men snälla, de här testerna...
- Ragnhild, hej! - Hej, Cecilia.
Det här är en kollega.
Hej! Cecilia Stensson, gastroenterolog.
Christer Mogren.
Just det, det här är Jenny. Det är en vän som följde med hit.
För jag skulle precis köra henne hem när de ringde -
- och sa att du sökte mig, Ragnhild. Då körde jag hit på en gång.
Jag har inte bråttom, jag kan sätta mig ner här och vänta.
- Det var inga problem för dig. - Nej, inte alls.
Cecilia, skulle vi kunna prata lite bara du och jag?
Det här känns jättejobbigt, jag önskar att jag slapp göra det.
Men jag måste ändå be dig om en jättestor tjänst.
Christer har akuta magsmärtor och vi har inte tid att vänta på akuten.
Vi är mitt i den kritiska utredningen om konststölden.
Så jag undrar: Kan du ta emot honom?
Självklart. Självklart, Ragnhild.
Du kan lägga jackan på stolen. Och sätt dig på britsen, är du snäll.
Oj.
Oj, var försiktig. Det är bevismaterial.
Javisst. Varsågod och ligg. Lägg dig ner.
Så. Då ska vi se.
- Aj! - Oj.
Gör det så ont? Gör det ont här?
Hur länge har du haft de här magsmärtorna?
Det är länge nu. Jag tror att jag har cancer.
Jag var på SUS i Malmö. De tog en massa prover.
- Och vad visade de? - Jag har inte pratat med dem än.
Då gör vi så här att jag kontaktar SUS och så stannar du här.
- Han har celiaki. - Bara det?
- Är det helt utrett? - Ja.
Jag har ringt honom, men han svarar inte.
- Han är livrädd för läkaren. - Jo. Stort tack.
Jaha, då har jag provsvaren här.
Och... Du har inte cancer.
Du har celiaki, eller glutenintolerans.
- Va? - Ja. Här har du labbresultaten.
Och här är en broschyr med kostråd som kan vara bra.
Din läkare har försökt få kontakt med dig vid flera tillfällen.
Däremot så undrar jag om du har fått din prostata kollad på sistone?
- Va? - Vid din ålder...
- ...kan det vara klokt att kolla det. - Har jag prostatacancer?
Nu ska vi inte alls ta ut nånting i förskott.
Jag föreslår att vi gör det. Det är en rutinkontroll -
- men i din ålder är det inte dumt. Nu. Du kan byta om där inne.
Varsågod.
Jaha...
- Kan jag få ha polotröjan på mig? - Ja, det går bra.
Nej, nej, nej. Den ska vara åt andra hållet.
- Va? - Andra hållet. Vänd tvärtom.
- Jag fattar inte... - Nej, förlåt.
Jag trodde att den var ut och in, det var det.
Det här är en ren rutinkontroll. Om du vill, kan du besöka vårdcentralen -
- så kan din husläkare göra det.
- Nej, vi gör det nu. Gör det bara. - Okej. Varsågod och böj dig framåt.
Oj. Och så slappnar du av. Ja, prostatan känns mycket bra.
Det var inga konstigheter här.
Hade han ont i magen? Var det därför de var här?
Ja. Och Ragnhild hade så dåligt samvete -
- för att de hade hoppat akutkön så jag blev värsta hjälten.
Men de kom precis från Flerohopp och hade med sig CD-skivan.
- Vår CD-skiva? - Hur fan...?
Bert kastade ju den. Så de har hittat den -
- och det var fingeravtryck på den. Jag såg det.
Men jag torkade av den med sprit.
- Men hur fick du tag på den? - Han hade med sig den.
Jag menar sen, vid undersökningen?
Jag bad honom gå bakom skynket och byta om -
- så undersökte jag prostatan.
- Han hade prostata också? - Nej.
Nämen, alltså... Cissi, det är ju när man kör upp ett finger.
Det är nästan som ett övergrepp!
- Men snälla, han ville själv. - Jaha, han ville själv?
Det är alltid bra att undersöka prostatan.
- Hur är det? - Jo, det är väl...
- Ja, det är väl bättre, får man säga. - Vad bra.
Men den är fortfarande kvar? Din... sjukdom?
Ja... Jo, den är kvar.
Kan jag göra nåt för dig?
Nej, men... Eller...
Alltså... Ditt skrivbord står ju så fint vid fönstret där...
Skulle jag kunna ta det? För då kan jag öppna fönstret -
- och få in lite frisk luft, det skulle göra mig gott.
- Självklart! Ja. - Schysst.
- God morgon. - Hej.
- Hur hade du det sen i går? - Jobbigt. Matri dog.
Mary gick in i sorgen, så hon orkade inte engagera sig -
- i vem som skulle ärva.
Tufft.
- Du ser ju helt färdig ut. - Tack.
Det är konstigt om du inte är trött. Först jobb, sen konsert.
- Du är inte 25 längre. - Vet du vad jag gjorde mer i går?
- Jag sa upp mig. - Va? Gjorde du?
Ja, det gjorde jag. Frankrike nästa. Mon amour.
Vilka underbara nyheter! Det är ju helt fantastiskt.
Tänk att vi verkligen ska flytta till Frankrike, i den där lilla byn.
Du och jag och stillheten.
Mm...
Vad har jag gjort egentligen? Vad har jag gjort?!
Du ska inte ha dåligt samvete för det.
- Patrik Delborn är... - Nej, jag pratar inte om det.
Utan att jag har sagt upp mig. Vad tänkte jag på?
Herregud, vad ska jag göra nu? Sitta med Jan i Frankrike -
- i ett hus och vänta på döden?
Det finns väl saker som du kan göra där?
Nej... Det finns inget att göra där.
Det är det som är så skönt när man är där på semester.
Men varje dag?
Flytta inte, då. Säg åt din chef att du ångrar dig.
Nej, absolut inte. Nej, nej, nej, aldrig i livet!
Usch, jag får panik om jag ska tillbaka till den cirkusen.
Vet du? Det värsta... Jan, han är så glad.
Han är själaglad.
Så jag vet inte. Vad ska jag göra?
Jag förstår att det här är jättejobbigt för dig.
Ska vi försöka fokusera på konstverket -
- så pratar vi om det där sen? Jag gör det gärna.
Ja. Hur får vi konstverket sålt när vi har förfalskat ljudspåret?
Det här går inte.
Jag har analyserat mig fram till det här:
Antingen såg nån oss i Flerohopp... Konstigt namn.
Hur det nu än skulle ha gått till. Eller så var det telefonerna.
Så jag åkte till Kastrup och köpte de här.
- Har du varit i Köpenhamn? - In och ut och tillbaka.
I'm on a roll, baby!
Skulle polisen i Kalmar har koll på varje kontantkortstelefon som sålts?
- Jobbar de verkligen så? - Inte vet jag, kanske, kanske inte.
Skit samma, vi ska fokusera på hur vi jobbar -
- och det vi ska jobba med är art mapping.
- Vad är det? - Det är det jag försöker förklara.
Det är när man stjäl ett konstverk och säljer tillbaka -
- till den man stal den från från första början.
Vi ska sälja tillbaka "Call to Action" till Patrik Delborn.
Det positiva är att tjuvarna har hört av sig -
- och de erbjuder oss att köpa tillbaka "Call to Action" -
- för tre miljoner kronor.
Jag har googlat lite på det där och det kallas tydligen art mapping.
Ett relativt vanligt förfarande i den här jävla skitbranschen!
Där man erbjuder att köpa tillbaka ett verk -
- för precis under försäkringsvärdet.
För då är alla i härvan intresserade av att få till en sån affär.
Det är bra, då betalar försäkringsbolaget lösensumman.
Ja, just det. Fast inte i vårt fall, helt säkert.
- Nej, för du stängde av larmet! - Jag behöver en whisky.
Jag gjorde precis vad de sa till mig, Sven-Erik.
- Jag litade på deras expertis. - Du litade på två väktare!
- Otroligt begåvat gjort! - Vi har pratat om det här, Calle.
Jag ska överklaga det. Om de som företag säger till mig -
- att stänga av larmet, då kan jag inte...
Eller så var det så att du kanske ville att larmet skulle stängas av.
Vad menar du? Det är ju helt sinnessjukt sagt av dig!
Varför säger jag en sån sak...?
- Pojkar! - Vi måste vara ett team...
Tyst! Nämen, nämen, nämen! Vi ska inte bråka.
Va? Inte bråka!
Ja, ja. Det är värt för oss att köpa tillbaka det i alla fall.
- Ja, det är en no-brainer. - Tre miljoner till.
Då har vi lagt totalt nio miljoner.
Men då sitter vi på verket och så dör Klerk och det stiger i värde.
Ja, då går det kanske upp till nio. Då har vi plus minus noll.
Då är vi home-safe. Home-free.
Men tänk om tjuvarna försöker blåsa oss!
Du glömmer att vi sitter på ljudspåret.
De har inte ett hundraprocentigt verk -
- utan ett 95-procentigt som är värdelöst.
De är väldigt intresserade av att affären ska gå igenom.
Men det är förenat med vissa risker. För oss.
Vi skulle behöva nån som hjälper oss.
Hallå? Bengt?
Ho-ho?
Hej! Hej.
- God afton. - Är det min Dionysus eller?
Dionysus är död. Det är Hades som tar emot dig.
Om du kliver i floden Styx kan du bli min Persefone.
Jaha... Okej.
Jag gör allt för dig, Jenny.
- Bengt... Snälla, Bengt. - Gör vad du vill med mig!
Välkommen till Cirkus Hades. Vi är i dödens rike nu...
Bengt! Snälla, sluta! Vad är det du håller på med?
Det här är inte roligt! Verkligen inte!
Inte med mig! Med SMS-kungen går det bra, va? Men inte med mig!
- Jag fattar inte vad du pratar om. - Jag vet vad du håller på med!
Jag väntade en hel natt i din säng, du kom aldrig hem.
Sen ljög du och sa att Cecilia varit över på middag!
Okej, så du var hemma hos mig den där natten?
Ja, det var jag. Och jag vet vad du gjorde i Flerohopp!
Med SMS-kungen! Fy fan, du och Cecilia!
- Dogging! Det är det ni gör! - Vad är det för nåt?
När okända människor pippar och folk tittar på!
Men snälla, Bengt! Absolut inte! Vem tror du att jag är?
Tror du att jag skulle kunna göra så?
Vad är det du håller på med, då?
- Det kan jag inte säga. - Nähä...
Men jag lovar att jag absolut inte har varit otrogen mot dig.
Men vad är det för nånting, då?
Säg det till mig, om vi nånsin ska kunna lita på varandra igen!
- Jag kan inte. Det går bra inte. - Ut. Ut härifrån, Jenny!
Ut ur mitt hus! Försvinn härifrån!
- Trivs du här? - Ja, verkligen.
Jag är otroligt stolt att få...
Vi skulle faktiskt vilja anlita dig som juridiskt ombud.
Fan, vad kul!
Eller... Ja, vad trevligt. Verkligen. Vad kan jag stå till tjänst med?
Det är sekretess, det här. Det stannar mellan oss.
Ja, självklart. Såvida ni inte har styckmördat nån.
Fast där gäller i för sig sekretessen också...
- Va? - Ja...
- Vi tar det här från början nu. - Sekretess...
Jag... eller vi har blivit kontaktade -
- av de som har tagit det här konstverket, du vet.
Och de erbjuder sig att sälja tillbaka det till oss.
- Du kan läsa mejlet. - Åh, fan...
Eller... Jaha. Intressant.
Vi har bestämt oss för att gå vidare utan att blanda in polisen.
Det är lagligt att köpa tillbaka egendom som stulits från en själv...
- Det vet vi. - Vad behöver ni hjälp med då?
- Precis... - Ja...
Du har ju samlat på dig vissa typer av livserfarenhet.
Och du vet sånt som skulle kunna vara användbart.
Hur kriminella tänker, om man säger...
Där tror vi du är stark.
Ja, där är du bra.
Så det är inte juridisk rådgivning ni behöver, utan...
- Det kan det ju vara, men inte... - Kan du hjälpa oss eller inte?
- Självklart. - Perfekt!
- Bra. Bra snack. - Positivt.
Hej, kan du komma bort till fyran? Det är lite akut läge.
- Hej. Jag... - Har det hänt nåt?
Ja... Kan vi gå in på ditt rum bara?
Javisst, absolut. Jag måste iväg lite akut, men jag kommer.
- Vänta här bara. - Ja, jag väntar.
Var fan har du varit? Jag har sökt dit 10 000 gånger!
Lite vänligare ton. Jag vet hur man får tag på Svetlana -
- Julia Danckelmann och tre fucking miljoner!
- Kanske e "Bra jobbat, Jörgen." - Kom in.
"Bra jobbat, lillbrorsan."
Du, förlåt att...
Nej... Nämen, satans jävlar... Fan!
Jörgen, vad tror du om jag skriver:
"I agree to buy back the property" -
- "and I promise not to contact the police."
Lite för platt, tror jag. Alltså att du lägger dig för platt.
Då kanske de inte respekterar dig.
Jag tänker att vi inte vet om de har verket än.
Att de måste bevisa det kanske. Tänker jag.
Kräv tillbaka en del av installationen.
Det är bra, Jörgen. Jävligt bra.
Tror du de går med på det där, då?
Ja, annars blir det ingen deal. De vill ju säkert ha stålar... pengar -
- för utbytet. Jag tänker att det kanske är okej, eller?
En idé är att föreslå ett chattmöte så man får förhandla direkt -
- och känna lite...
- Du är ju proffs på det här, Jörgen. - Ja...
- Är du kriminell, eller? - Nej...
Det är han.
Vad skriver han?
Han vill ha en katt. Alltså en del av verket -
- för att vi ska bevisa att vi verkligen har installationen.
Då får han ju göra en delbetalning. Eller hur? En miljon. Skriv det.
Okej.
Nej... En miljon är för mycket.
Och du har kvar ljudspåret så du har bra förhandlingsläge.
- Erbjud 100 000. - Nej, det är för lite.
Du kan inte gå ner 90 %. Jag måste visa att jag är committed.
Det är en vanlig affärsförhandling. Sånt gör jag varje dag.
- "Half a million Swedish crowns..." - "Half a million." Punkt.
Så att det blir... Eller inte ens punkt.
Skit samma, det är bara att dra iväg det här.
- Va? - "Half a million clowns", blev det.
Jaha, fan... Då skriver jag bara korrigering "crown".
- Smiley face. - Nej...
- Idiot... - En halv miljon?
En halv bara?
Få ihop en halv miljon svenska clowner...
Nej! Jag tycker vi står på oss. Man får inte visa sig svag.
Vi har sagt en miljon, då ska vi ha det.
Nej, vi måste gå med på det. Tänk om han hoppar av!
Vi vet ju inte ens vad fan vi ska göra av verket!
- Vi måste få ett slut på det här. - Jag håller med Jenny.
En halv miljon är rimligt, faktiskt. Det är en katt.
- Vi sa tre miljoner för hela verket. - Okej, okej...
En halv miljon.
- Nu skriver de... - Men hur ska han betala då?
- Nu har de slutat. - Bitcoins. Det är smidigt.
- Bitcoins? - Det är det nya.
Det är väl sånt som kriminella sysslar med? Det är illegalt.
- Det är vapen- och knarkpengar! - Nej...
Nu är du fördomsfull, faktiskt.
Jag tycker det är tryggare med riktiga pengar.
- Bitcoins är som aktier. - Man köper inte knark med det.
Nej, nej, nej...
Men okej. Vi tar inte det. Vi gör som Jenny säger. Skriv kontanter.
Okej. Cash is king.
En halv... I kontanter? Vem fan har en halv miljon i kontanter?
Tror de att jag är kriminell eller?
Har du inget annat du kan erbjuda i stället?
Jag har faktiskt lite guld.
Jag skulle kunna få loss en guldtacka.
Ja... Ja, guld är bra. Guld funkar.
- Du kan skriva... - Okej.
- Guld? - Va? Han vill ge oss guld.
- Guld? - Värt en halv miljon, cirkus.
- Vad tycker du? - Det är bra, det tar vi.
- Vi tar det. Ja, det är bra. - Okej.
- Där har du den. - Deal.
Okej, då ska vi bara klura ur hur vi gör själva betalningen -
- var och när.
- Jag tycker så snart som möjligt. - Du kan väl titta på när.
För du har väl en klocka? Eller hur, Cecilia?
- Vi måste prata. Du får ursäkta. - Ja.
- Så du tog den ändå? - Ja.
- Fast jag sa åt dig att låta bli? - Jag uppfattade det inte så.
Nähä? Jag kunde inte ha varit tydligare.
Okej, i så fall hade vi olika uppfattning.
Du var mot att ta den och jag var för.
- Varför sa du inget då? - För att du var emot.
Jag trodde att vi gjorde det här tillsammans.
Men Jenny, vi gör det här tillsammans. Hela konstkuppen.
Det här med klockan var liksom mitt sidoprojekt, kan man säga.
Sidoprojekt? Tänk om vi åker fast, då?
Du känner inte att jag dras in i dina sidoprojekt?
Okej, om vi åker fast lovar jag dig att jag tar på mig klockan.
Får man ha vilka sidoprojekt som helst?
Hoppsan, jag brände upp Patriks hus! Jag sköt honom i knäskålarna.
- Men det tar jag på mig! - Du behöver inte spela dum för det!
- Ska du sälja klockan? - Jag har sagt upp mig.
Jag har inget jobb, jag behöver vartenda jävla öre.
- Vet du vad? Du är egoistisk. - Du är precis lika egoistisk.
Du vill instifta ett stipendium och jag vill ta pengarna för att bara...
Jag vill ge pengarna åt min dotter! Och du tycker det är samma sak?
Det där är ju inte sant! Det här handlar om dig!
För att du ska få upprättelse för allt du tycker du har missat i livet.
- Så är det! - Alltså... Tack.
Jag gick i alla fall inte bakom ryggen på dig.
Har du sett mina tuggummi?
- Nope. Vi ses i morgon. - Japp.
Bengt? Jag vill inte att det här ska ta slut. Du...
Är det SMS-kungen som ringer, eller?
Nej. Alltså, det här... Det var bara Cecilia.
- Du... Jag vill inte att du ska gå. - Jo, jag ska gå nu.
Nej, jag vill inte att du ska gå. Vänta, vänta...!
- Släpp mig, Jenny! - Vänta.
- Jag ska säga som det är. - Okej...
Gör det.
Men då får du lova att du inte går till polisen.
- Är det ett brott, eller? - Det kan det vara, ja.
Lova att inte gå till polisen...
- Inte om du har mördat nån... - Jag har inte mördat nån!
- Jag är ju emot våld! - Men vad är det du har gjort, då?
Det här är liksom ett helt materiellt brott. Ett rättvisebrott.
- Robin Hood-brott, förstår du? - Nej, jag förstår inte.
Ingen har kommit till skada, eller lite grann... indirekt kanske...
Vad pratar du om?
Lovar du att du inte går till polisen?
Det gör jag väl. Ja, jag lovar men vad har du gjort för nånting?
Det var jag som stal Patrik Delborns konstverk.
Jag gjorde inbrott hos honom när du låg hemma hos mig och väntade.
Sen åkte jag till Flerohopp för att sälja det -
- till den här SMS-kungen som du kallar det.
Cissi har inget med det att göra. Hon bara skjutsade mig dit.
Jaha...
- Du är inte klok, Jenny. - Nej, jag vet.
Att hitta på en sån fruktansvärt dålig lögn -
- för att du inte vågar erkänna att du varit otrogen. Du är fan inte klok!
Varför skulle jag inte kunna göra det, menar du?
Är det bara för att jag är kvinna eller för att jag är gammal?
Men Gud...
Varför svarar hon inte, då? Var det nåt som hände mellan er?
Nej, det är väl kanske nåt på hennes jobb eller så.
- Han verkar ensam. Eller hur? - Jag ser ingenting misstänkt.
- Okej, vi kör. - Okej.
Nu då, Zoe.
Zoe, ut! Bravo!
- Bra, Zoe. - Gud, vilken fart!
Patrik Delborn.
- Hej. Är du ensam? - Ja, jag är ensam.
- Var är katten? - Var är guldet?
Jag har guldet.
- Ser du guldet? - Okej. Katten är i trädet.
Trädet? Vilket träd? Det är en skog. Det finns tusentals träd. Vilket?
Okej, gå över vägen så ser du det stora trädet med löven.
Ett träd med löv? Toppen...
Det finns ju bara ett stort...
Ja, men det stora trädet med löv. Bakom björken.
- Berjoskan, bakom. - Ja...
- Hoppas katten inte är smutsig. - Nej då.
- Vänd dig om, gå tillbaka till bilen. - Okej...
- Och nu, ge guldet till hunden. - Vilken hund?
- Vilken hund? Jag ser ingen hund. - Du ser hunden.
Ja, okej. Ja, jag ser hunden.
Okej, lägg det i väskan.
Ja, men hej, lilla hunden. Ska du gå iväg med mitt guld -
- som är värt typ en halv miljon? Ska du ta på lilla ryggen.
Det är du som har en matte som har snott konst hos mig.
Är du ett jävla litet svin? Ja, du är ett jävla litet svin!
- Usch, fy dig! - Han är sjuk.
Så, då får du gå till din östeuropeiska kriminella matte.
- Okej, guldet är i väskan. - Bra. Nu kan du åka.
Sätt dig i bilen och försvinn.
Jag tar min katt nu.
- Fruktansvärt jävla beteende... - Kom!
- Gud, vad duktig hon är. - Kom hit.
Vad duktig hon är!
Vad bra att du kom.
Nu är dräkten färdig här. Här är byxorna som du kan prova.
Tack så jättemycket. Men jag vet inte om jag kan gå på festen.
Jag ska ju jobba.
Men...
Mamma, vad är det om?
Jag har jobbat med det här i flera veckor...
- Harriet, får jag be dig om en sak? - Ja.
- Skulle du vilja ge mig en kram? - Ja. Kom.
Jag känner mig så trött, jag vet inte vad det är med mig.
Åh, Gud. Vad skönt...
Tack ska du ha. Tack, tack.
Jag är verkligen jättetacksam över det här -
- men jag har fått en massa extrajobb och det är så himla kul.
Jag förstår att du tycker det är roligt.
Men du åker väl ändå till USA om jag fixar ett annat stipendium åt dig?
Jo... Visst.
Nämen, alltså... Att vara receptionist på polishus -
- är nog inget framtida yrke för dig.
Du har ju alla möjligheter med dina betyg.
Ja, men du kanske inte ska hänga upp dig på allt jag gör hela tiden.
- Vad menar du nu? - Bry dig om dig själv lite mer.
Och om mig lite mindre.
Men du, jag måste verkligen gå nu. Och tack så jättemycket.
- Hallå? - Hej, hej!
Jag träffade Sven-Erik. Patrik får inte ut ett öre på försäkringen.
Älskling, släpp det där!
Calle och Patrik är osams, de som var så goda vänner.
Sven-Erik sa att de nästan börjat misstänka varandra.
De misstror varandra, bråkar och alltihop kanske är mitt fel.
Men... Vänta lite här nu. Det är inte dig det är fel på.
- Det är på klubben. - Ja, du har rätt.
De är förstockade, man skulle vädra ur den där unkna patriarkalismen.
Älskling, jag går ut på en kvällspromenad.
Du är hemma, va? Vi ses om en stund. Hej då! Puss, puss!
Så här är det, han vill betala resten av summan i guld också.
Men den här gången vill jag att vi ses ansikte mot ansikte.
Vi får ju maskera oss förstås, men att bytet sker samtidigt -
- så han inte drar iväg.
Då måste vi hitta rätt plats. Det ska vara öppet och avskilt -
- om han tar med poliser och så där.
Det kan ju börja regna och det kan förstöra verket.
- Det måste vara inomhus. - Det är ju nerpackat.
Patrik kommer att packa upp det. Det skulle jag.
Jag vet en gammal öde lada där vi brukar vara med skolan.
Så där, då är sändaren igång. Jag ska bara placera den.
Funkar den eller?
Bra! Bra, Jörgen. Det här har du gjort jävligt bra.
Tack, brorsan!
Men fucka inte upp det här nu, som du brukar.
Men du... Det är inte så att du behöver sjukskriva dig?
- Du som är så allvarligt sjuk? - Nej...
- Jobbet håller mig uppe. - Mhm...
Nu kommer han.
Okej...
Då rullar vi.
Hallå, Patrik. Dags för lite business. Så där ja...
Du ska inte ge bort guldet i den väskan, va?
- Vad är det för fel på den? - Den här är bättre för ändamålet.
Och du vill ju inte ge bort en lyxväska gratis.
Det här är en kopia. Tror du jag är mentalsjuk eller?
De vet ju inte att det är en kopia.
Den lär sticka i ögonen på dem. Som din rådgivare -
- rekommenderar jag starkt att du använder den här väskan.
- Just den väskan? - Ja.
Ja, absolut. Vi gör så.
Du vet bäst. Förlåt mig, jag är lite on the edge.
- Vad fan håller de på med? - Byter de väska?
Text: Pablo Diaz Bernal www.sdimedia.com